- Lov meg at du lar meg dø. - Jeg lover.
- Angrer du? - Nei.
Jeg savner henne.
Han besøker henne først.
Jeg har en idé. Det er ikke helt etter boken.
Hvem er dere?
Han gikk med en hatt det sto "Whitesnake" på.
Jeg har ingen nytte av ampullen lenger.
Takk, doktor.
Vet hun at du tar nyren?
Jeg burde ha sagt hvor langt jeg kan gå.
Gudskjelov.
Dette er Anna.
Jeg lurte på om du kunne ringe. Det haster ganske mye.
- Er Lee her? - Han henter bilen.
Kan jeg få et ord med deg, Daniel? Bare kort.
- Vær rask. - Alle drar plutselig.
Jeg lurer på hva jeg skal gjøre.
- Du drar vel snart? - Ja.
Skal jeg bli her nede? Skal jeg melde meg?
Jeg har fått en datter. Så jeg må også få treffe henne.
- Har du pratet med Lee om det? - Jeg prøvde, men.,..
- Var det det? - Nei.
Å, flott.
Lee ga meg den.
Jeg sender kun SMS til Michelle.
Hør her, Jamie. Jeg må gå.
- Kan vi prate om dette senere? - Ja.
Du har telefon, så kan du gjøre noe for meg?
Følg med på Beth og den andre pasienten.
Ring meg hvis tilstanden deres forandrer seg.
- Greit. - Du skal få nummeret mitt.
- Hvor lang tid blir du borte? - En time.
- Og så prates vi da? - Ja da.
- Og, Daniel... - Ja?
- Ikke fortell Lee om telefonen. - Nei vel.
Herregud.
Hei.
- Hva gjør du her? - Jeg henter bilen.
- Hvordan går det med hånden? - Greit.
Du er ikke sint på grunn av jobben, ikke sant?
En dag vil du se tilbake på dette som en velsignelse...
Bare pell deg vekk, ditt nedlatende svin!
- Hei. - Jack...
Hvordan går det?
Jo da, ikke så ille.
Beklager at jeg forstyrrer, men jeg prøver å nå Anna.
Hun er ikke her.
Nei vel. Aner du hvor hun kan være?
Kom inn.
Det er tøft. Fire år...
Det var leit å høre, Jack.
Hun har ikke gått på jobb, og hun ville ikke si hvorfor -
- eller hva hun har gjort.
Akkurat.
Jeg antok at hun hadde et forhold, men det nektet hun for.
Ikke rart hun ikke svarer.
- Hva gjaldt det, da? - Det var noe med Beth.
Søren. Beklager, det er sjefen min.
Ed... Ja, det er en ganske fæl en.
Jeg kaldsvetter og alt.
- Hva driver du med? - Hva?
- Hva gjør du? - Jeg så etter melk.
I fryseren? Hva så du etter inni der?
- Leter du etter denne? - Nei.
Så hva da?
Ja. Anna oppbevarte behandlingen for meg.
Hvorfor sa du ikke det?
- Så du har hatt kontakt med henne? - Anna?
- Vet du hvor hun har vært? - Nei.
Hun har vært sammen med deg og knullet deg.
- Knullet deg... - Herregud, nei!
- Hva da? - Jack...
Du er like ille som henne. Kom deg ut!
Men kan jeg få ampullen? Du aner ikke hvor viktig den er.
Kom deg ut før jeg ringer politiet.
Når går du tilbake?
- Til jobb? - Ja.
- Snart nok. - Er du klar?
- Tja... - Hvem er det?
Hallo?
- Hei, er det Chloe? - Ja.
Det er ikke sånn.
Du har hatt et forhold til ham, og du løy.
- Jeg løy ikke. - Ikke?
- Jeg nevnte ham bare ikke. - Anna...
Jeg liker ham ikke. Samme om han har mistet kona.
Du løper til ham så fort han knipser med fingrene.
Jeg kan ikke noe for at han kommer hit.
- Jeg må vite hva han vil. - Hvorfor det?
- Jeg bare må. - Du er trollbundet av ham, Anna.
Jemima sover. Hun ligner på deg.
"Jeg ville ha gjort hva som helst for å treffe dere."
- Gjør det. - Sikker?
- En bedre mulighet får vi ikke. - Greit.
"Hva om det fantes en måte vi kunne få til det?" Blunkefjes.
Ja.
"Hva mener du?"
Jeg er jo her på sykehuset.
Jeg fikk ikke tak i deg.
- Så ba ham meg komme inn. - Så da vet han det?
Bare at det er meg du har vært sammen med.
- Hvorfor svarte du ikke? - Jeg vil ikke være med.
Du sa at du var ferdig, at du lot henne dø.
Ja. Men så ringte en dame...
Har det ikke gått langt nok nå?
- Hvor skal det ende? - Vi er ved enden.
Transplantasjonen virker vellykket.
Jeg trenger bare en siste tjeneste. Vær så snill, Anna.
Så ber jeg deg aldri om noe igjen.
Jeg lover.
Hvem er den til?
- En som er syk. - Hvem da?
Bare noen...
Er det dette du ha hold på med?
- Ja. - Hvorfor det?
Fordi...
Han trengte meg.
- Er han grunnen til at du går? - Nei.
Er han ikke?
- Jeg går fra deg fordi... - Hvorfor?
Fordi jeg ikke er lykkelig lenger.
- Svar meg på noe, er du snill. - Hva da?
Har du ligget med ham? Har du det?
- For en stund siden, ja. - Når?
Betyr det noe?
- Mer enn én gang? - Ja.
Jeg er lei for det.
Fikk du den?
Jamie!
- Skal du ta den? - Ja.
- Hvor skal du skjule den? - Jeg vet ikke.
Når stedet blir oppdaget, blir den også det.
Det er bedre at den er tilgjengelig for oss.
Hvem vet om vi ikke kan samles igjen på et tidspunkt?
Så kan vi se om de kan vaskes.
Du kan bygge et nytt herberge.
- Hva i helsike?! - Hva er det?
Hvem har gjort det?
- 30-40000 pund er borte. - Det var ikke meg.
Hva foregår her?
Hva er det for noe, Lee?
- Hva har du brukt dem på? - Hva?
Hva brukte du pengene på?
- Jeg forstå... - Hva brukte du dem på?!
- Det var vel den nyren! - Nei.
- Løgner! - Lee...
Løgner!
Du vet vel at handlingene dine får følger?
For alle rundt deg.
- Vent litt... - Innser du ikke faren du...
- Selvsagt gjør du det. - Vær så snill, Lee.
Du gir bare blanke.
Jeg kan ikke tro at jeg fortalte deg at jeg beundret deg.
Og at du inspirerte meg. Hva pokker tenkte jeg på!
Hun jamret seg noen ganger, og det skremte meg litt.
Ikke noe mer å melde.
Det var riktig av deg å ringe.
Daniel?
Kan vi ta en prat nå?
- For husk at du... - Ja, men det er noe jeg må gjøre.
- Kan det ikke vente? - Nei.
- Kan ikke dette? - Jo, det går vel.
- Helsike. Rob? - Ja?
Han har tenkt å gjøre det. Han drar nå.
Til sykehuset? Kom.
Er du klar?
Greit.
Hva tenker du på?
Jeg lurer bare på hva som skjer nå.
Forhåpentlig kommer hun til å våkne.
Men etter det, da?
Har du ikke tenkt på det?
Jeg har ærlig talt aldri sett for meg at dette skulle skje.
Hvor mye problemer får jeg?
Det blir vanskelig å forklare at du har gjenopplivet noen.
Så en god del, vil jeg si.
Vil Beth hate meg for at jeg ikke gjorde det jeg lovte henne å gjøre?
Hva er alternativet?
Det vet vi.
Ja, akkurat. Så...
Jamie?
Jamie!
Jeg aner ikke hvor han er.
- Det var leit med deg og Jack. - Det går greit.
- Det ville ha skjedd før eller siden. - Mener du det?
Det var aldri helt rett.
Man spiller en rolle -
- og later som om man føler noe man tror at man bør føle.
Men så innser man at det er alt man har gjort.
- Å late som? - Ja.
- Hva er det? - Ingenting, bare...
Uansett hvorfor jeg gjør dette, på grunn av skyldfølelse, stolthet...
- Eller kjærlighet. - Kjærlighet, selvsagt.
Men du skal vite, selv om dette er feil tid og sted, -
- at jeg aldri lot som mens jeg var sammen med deg.
Det vil jeg at du skal vite.
Hør her. Dere har pengene.
Ja, og takk. Men det er ikke det vi er ute etter.
- Hva annet er dere ute etter? - Det vet du.
- Jamie? - Ja.
- Men hvorfor? - Hevn, Lee.
- Akkurat. - Gjengjeldelse.
Han skal straffes for det han gjorde mot Sebastian.
Jeg vet ikke hvor han er, så...
- Hva? - Må vi gjøre dette igjen?
Ikke spill uvitende, Lee.
- Hva driver du med? - Jeg holder kjeft.
- Fordi han er vennen din? - Fordi han er vennen din, Lee?
En som har plassert deg i denne situasjonen, er ingen venn.
Gjør tommelgreia deres eller gi meg juling, men det funker ikke.
Hvorfor ikke?
Fordi det bare er smerte.
- Fordi det bare er smerte? - Ja.
Jeg begynner å innse...
Å, helsike!
- Har hun tilgitt deg ennå? - På en måte.
- Ikke egentlig, da. - Nei.
Jeg syns helt klart at han ligner mer på deg.
Syns ikke du også? Enn Jamie, altså.
- Jeg vet ikke. - Å, jo da.
Det er utrolig hvor lite det er av ham.
Jeg prøver ikke å være slem eller å tvile på ham som forelder.
Vil du ha en kaffe?
Ja, hvis skal ned, så. Bestemor vil ha en kaffe.
Kan jeg få en latte?
Jeg tror at jeg er i sjokk!
Det er du sikkert.
- Jeg er kvalm! - Det er et tegn.
- Og svimmel! - Du ble jo skutt i foten.
La oss gå over det igjen.
- Det fins en bunker? - Ja.
Og den er under bakken.
Lee?
- Lee! - Å, helsike!
Ja!
Hvor mange er det der nede?
Å, herregud! Ja vel, bare gi meg et øyeblikk.
- Hva sa du til ham? - Bare at vi var her, i lobbyen.
- Ja vel. - Eller, at Michelle er det.
Ja.
Vi burde ha hatt forsterkninger.
- Og dele arrestasjonen? - Han har drept en politibetjent.
Akkurat. Jo større forbrytelse, jo større heder.
Helsike! Han er her allerede.
Han er oppe et sted.
- Han sier at han har gått seg vill. - Be han spørre om veien.
Kom igjen.
- Hallo, Katherine... - Helsike!
Hva er nummeret? Hvor er du, Jamie?
Han sendte tommel opp. Han er på vei ned.
Det viste seg faktisk å være noe ganske banalt.
Jeg vet det, Chloe.
Jeg vet det, og det skal jeg.
Vent litt, jeg må legge på.
Hei.
- Er dr. Milton her? - Nei, men han kommer snart.
- Hvem er du? - Jeg jobber med ham.
Å, beklager.
Du må legge deg ned igjen. Jeg mener det. Daniel! Daniel?
- Sånn, ja. - Takk.
- Dr. Milton er herlig, ikke sant? - Jo da.
- Jeg syns at han er herlig. - Det syns jeg også.
Han reddet livet mitt. Jeg har...
- Autoimmun hemo... - Hemolytisk anemi?
Og hvis det er skikkelig ille, -
- må man ta ut milten, hvis ikke dør ham.
Hva mer tok han ut?
Ikke noe mer. Hva mener du?
Hva er det?
Hun var her.
- Hvem da? - Organdonoren din.
Hun er akkurat operert...
Ikke prøv deg. Hva slags menneske er du?!
Hun vet det ikke!
Alle skritt jeg har tatt...
Alle skritt jeg har tatt, er de eneste jeg kunne ta.
Valget har alltid stått mellom å gjøre det -
- eller å la Beth dø, hvilket ikke var et valg.
Selv om du stjal nyren til en uskyldig person?
Hva er det du vil bevise?
Handler det overhodet om Beth?
- Anna... - Jeg trodde at jeg forsto.
Jeg visste at dette var galskap, -
- men jeg trodde at motivet var kjærlighet, og det holdt for meg.
Men nå er jeg faktisk redd for deg. Ingenting kan rettferdiggjøre dette.
- Hør på meg. - Kom deg vekk!
Hva i helsike er det som foregår her?
- Lee? - Ja. Han hadde et lite uhell.
- Hvem er dere? - Ikke tenk på det. Hvor er han?
- Hallo? - Herregud, herregud!
- Michelle? - Det er en felle.
Politiet har telefonen min. Hvor er du nå?
- Jeg er på vei til lobbyen. - De venter der. Du må ut herifra.
- Var det ham? - Hvor?
Oppe på galleriet? Kom igjen.
Å, herregud.
Hold kjeft!
- Du juger. - Jeg juger aldri.
Du sa at han aldri gikk ut.
I dag lurte han på om han skulle melde seg eller ei.
- Akkurat i dag. - Ja.
Den dagen vi lette etter ham...
- Hva skal dere gjøre med ham? - Ikke spør, det vil du ikke vite.
- Noe ille, da. - Enda verre.
Men hvorfor det?
Hvorfor skal dere skade noen for noe dere ikke kan gjøre noe med?
- Du har pengene. - Ikke tilfredsstilelsen.
Hvorfor er den så viktig?
Selv om forbrytelsen hans var dumhet?
Forbrytelsen hans var at han sendte sønnen min i fengsel, -
- der han vasker avføring fra andre straffedømte.
- Jeg blåser i hvordan det skjedde. - Hjelper det å skade ham?
Det gir meg en rettferdig hetssfølelse.
- Det henger ikke på greip. - Hold kjeft!
- Ikke slå henne, vi gjør som du vil. - Tror du ikke at jeg vet det?
Du kaller ikke det jeg gjør absurd igjen.
Og du skal ikke undegrave det integriteten i det jeg gjør -
- eller hvor edelt det er. Fatter du det?
Dere får finne på noe fort, for om to minutter -
- begynner jeg å bli irritert.
- Du må komme deg ut. - Jeg ville treffe deg og Jemima.
- Hvem er Jemima? - Datteren vår.
Men vi har en sønn.
- Hva? - Greit. Hør her.
Hører du etter?
Det fins et venterom helt innerst.
Bare gå dit, ok?
- Gi ham til meg. - Men hva er det nå, da?
Du ga politiet telefonen min. Du vet hvilken.
Men hvorfor hadde du den?
Du skal liksom være på min side!
Det er jeg også, det er derfor...
- Han har en telefon. - Hva sa du?
Han har en telefon.
Jeg kan ringe ham og be ham komme ned igjen.
- Fint. - Hva?
- Hva ellers? - Da dreper de ham.
- De vil drepe oss. - Hvem sin feil er det?
Jeg sa at ting fikk følger.
Bare kona di lever, kan alle andre ofres.
- Du er en fanatiker, vet du det? - Ja, det er sant.
Heter du Daniel? Kom igjen.
- Telefonen min er på laben. - Så gå.
- Takler du disse to uten meg? - Nå tuller du vel?
- Du forsket på en kur. - På en måte.
- En som ikke fins. - Ja.
Mens du drev en klinikk for kriminelle.
Ikke bare kriminelle.
Du er helt sinnssyk.
- Hvor er du? - Se opp!
Jamie...
- Å, herregud. - Jamie.
- Han er så vakker. - Du ser ham knapt.
Jeg gjør det. Hei, Jemima.
- Helsike, hva heter han? - Han heter selvsagt James.
Hei, James. Hei, gutten min.
Hei, lille baby.
Jeg savner deg sånn, kjære!
- Løp, Jamie! - Politiet! Stå stille!
Jamie! Ikke vær dum nå.
- Hvor pokker er den? - Kom igjen!
- Den er her. - Hvis du haler ut tiden nå...
Hvis du prøver å advare ham, -
- dreper jeg deg, kona di, hun andre og Lee.
Og så lar jeg rottene få spise dere, forstått?
Ja.
Kom igjen.
Stopp!
- Telefonsvarer. - Få høre.
- Helsike. Legg igjen en beskjed. - Jamie, dette er Daniel.
Jeg vet ikke hvor du er, men kan du komme hit fort?
Jeg forklarer alt når du er her. Ha det.
Hva nå?
- Vi ser om han ringer. - Eller kommer.
Hva er der inne?
- Ingenting. - Ikke prøv deg med ingenting.
Er det henne?
Ja.
- Å, helsike. - Nå holder det.
- Jesus! - Hør etter, Lee!
- Jeg kan ikke noe for det. - La meg gi ham noe mot smertene.
Greit, gi ham noe.
- Da må jeg ned til sykestuen. - Til sykestuen?
- Da får han klare seg uten. - Nei, det gjør jeg ikke.
- Jeg klarer det ikke! - Ja vel, for svarte!
Jeg må bli med.
Hvis du prøver deg...
Og hva skal jeg liksom gjøre?!
Greit, kom igjen.
Fort!
- Hva har skjedd med henne? - Hun fikk fjernet en nyre.
Herregud!
Her ville jeg ikke ha fjernet en vorte engang.
Har du funnet dem eller ikke?
- Går det bra med deg? - Ja. Bare fortsett.
- Sikker? - Ja. Jeg er bak deg.
- Beklager! Går det bra? - Kom her!
- Hvor lenge har hun vært her? - I nesten tre måneder.
- Du elsker henne nok virkelig. - Ja, det gjør jeg.
Du tar vestover.
- Så du ham? - Nei.
Å, takk!
Kanskje du slutter å sutre nå.
- Ikke rør deg! - Hvem er du?
Det betyr ikke noe. Ned på gulvet. Mercy!
Legg deg ned, ditt svin. Mercy!
Mercy?
På tide å gå tilbake.
Slutt å være dum!
Hei.
Se hvem som kom.
Hei, Jamie.
- Vet du hvem jeg er? - Nei.
Men du kjenner vel sønnen min? Sebastian.
- Jeg mente det ikke. Jeg sverger! - Det betyr ikke noe.
Vi tre skal gå vår vei. Så ta farvel med vennene dine.
Dette er siste gang du ser dem.
- Hvorfor det? - Fordi du er død.
Det stemmer.
Og ikke bare det. Men død på det langsomste -
- og mest brutale og langdryge vis du kan forestille deg. Ok?
Mercy!
Ikke rør deg, for da kutter jeg pulsåren din.
Hva gjør du?
Slipp den. Hold kjeft!
- Jeg gjør det. - La henne gå, Daniel.
Jeg dreper hver eneste en av dere.
Men du må likevel se henne forblø.
Mercy?
- Daniel? - Helsike.
Slipp henne.
Legg den ned.
Nå!
Slipp den!
Helsike, Keith. Ikke gjør det!
Spark den bort dit. Nå!
Anna...
Nå er det din tur, Mercy.
Legg ned våpenet.
Så kan vi gå hvert til vårt.
Gjør som han sier.
Mercy?
Akkurat.
- Nei! - Skyt ham!
Nei, Mercy!
Mercy...?
Helvete ta...
Anna?
Er alle i behold?
Jeg tror det.
- Lee? - Ja.
Bortsett fra foten, da.
Men hva nå?
Daniel? Hva skjer nå?
Tekst: Morten Gottschalk www.sdimedia.com